![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Книжкові видання та компакт-диски ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Журнали та продовжувані видання ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Автореферати дисертацій ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Реферативна база даних ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Наукова періодика України ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Тематичний навігатор ![](/irbis_nbuv/images/db_navy.gif) Авторитетний файл імен осіб
![Mozilla Firefox](../../ico/mf.png) |
Для швидкої роботи та реалізації всіх функціональних можливостей пошукової системи використовуйте браузер "Mozilla Firefox" |
|
|
Повнотекстовий пошук
Пошуковий запит: (<.>A=Ягмур В$<.>) |
Загальна кількість знайдених документів : 40
Представлено документи з 1 до 20
|
| |
1. |
Ягмур В. Б. Неалкогольна жирова хвороба печінки: сучасний погляд на патогенез, діагностику та лікування [Електронний ресурс] / В. Б. Ягмур // Гастроентерологія. - 2013. - № 3. - С. 138. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2013_3_25
| 2. |
Сімонова О. В. Особливості стану верхніх відділів шлунково-кишкового тракту за даними ендоскопічного дослідження у хворих на хронічний криптогенний гепатит і цироз печінки [Електронний ресурс] / О. В. Сімонова, Л. Я. Мельниченко, В. Б. Ягмур // Гастроентерологія. - 2013. - № 2. - С. 53-58. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2013_2_10 Наведено дані вивчення слизової оболонки стравоходу, шлунка та дванадцятипалої кишки (ДПК) хворих на криптогенний гепатит і цироз печінки. Виявлено зміни, обумовлені портальною гіпертензією (варикозне розширення вен стравоходу та шлунка, портальна гастропатія), та зміни, поєднані з хронічними дифузними запальними захворюваннями печінки (ознаки рефлюксної хвороби, ерозивні та геморагічні зміни слизової оболонки шлунка й ДПК). Особливістю гастропатій у випадку цирозу печінки, на відміну від гастропатій, що перебігають самостійно, були більш виражені інтенсивність і поширеність у шлунку еритематозних змін слизової, що пов'язано з формуванням портальної гіпертензії та коагулопатії і не корелює з вираженістю запалення на мікроскопічному рівні.
| 3. |
Шевченко Б. Ф. Функциональное состояние печени, желчного пузыря и уровень холецистокинина сыворотки крови при холецистите [Електронний ресурс] / Б. Ф. Шевченко, В. Б. Ягмур, А. М. Бабий, С. С. Ягмур, Л. Я. Мельниченко, В. Е. Кудрявцева, Н. А. Домашнева // Запорожский медицинский журнал. - 2009. - Т. 11, № 4. - С. 63-67. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/Zmzh_2009_11_4_21 С целью сравнения функционального состояния печени, желчного пузыря и выяснения возможной роли холецистокинина (ХЦК) в развитии холецистолитиаза обследовано 132 пациента с хроническим бескаменным холециститом (ХБХ) и хроническим калькулезным холециститом (ХКХ). 42 пациента с ХБХ составили I группу и 90 пациентов с ХКХ - II группу. Анализ полученных результатов выявил отсутствие линейной зависимости между уровнем базального ХЦК крови и биохимическими показателями печеночной, пузырной порций желчи и концентрационной функцией желчного пузыря, что свидетельствует о сложности регуляции процессов желчеобразования и желчеотделения. Несмотря на более низкое содержание (<$E p~<<~0,05>) желчных кислот в печеночной порции желчи, большая солюбилизирующая способность желчи больных ХБХ связана с более низкой концентрацией холестерина у этих больных, о чем свидетельствует более высокое, по сравнению с пациентами ХКХ, значение холато-холестеринового коэффициента.
| 4. |
Ягмур В. Б. Динамика показателей фиброза у больных циррозом печени при лечении с применением препарата Урсосан [Електронний ресурс] / В. Б. Ягмур, С. С. Ягмур, В. Е. Кудрявцева, Л. Я. Мельниченко, П. П. Дементий // Ліки України. - 2012. - № 7. - С. 52-55. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/likukr_2012_7_11
| 5. |
Степанов Ю. М. Ефективність комбінованого гепатопротектора Форслів у лікуванні хронічних дифузних захворювань печінки [Електронний ресурс] / Ю. М. Степанов, Ю. С. Бреславець, І. Ю. Зав’ялова, С. В. Косинська, В. Б. Ягмур, Н. Г. Заіченко, В. М. Гладун, Д. В. Попок, М. Л. Плещенко, С. Л., Мосинцева О. В., Слаква І. І., Бородина Л. В., Полешко В. Ю. Меланич // Гастроентерологія. - 2014. - № 4. - С. 63-69 . - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2014_4_12 Наведено результати дослідження сироваткового рівня аланінамінотрансферази у хворих на хронічні дифузні захворювання печінки на тлі застосування комплексного гепатопротектора форслів. За результатами дослідження встановлено вірогідне зниження даного показника у всіх обстежених, що засвідчує ефективність вищезазначеного гепатопротектора.
| 6. |
Степанов Ю. М. Есенціальні фосфоліпіди в терапії неалкогольної жирової хвороби печінки [Електронний ресурс] / Ю. М. Степанов, Ю. А. Гайдар, В. Б. Ягмур, І. А. Кленіна, Д. В. Орловський, І. С. Коненко, Н. Ю. Ошмянська, Л. О. Мартинова // Гастроентерологія. - 2015. - № 4. - С. 69-73. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2015_4_12 Зазначено, що неалкогольна жирова хвороба печінки (НЖХП) - метаболічно-індуковане захворювання, що виникає внаслідок інсулінорезистентності і характеризується жировою дистрофією печінки різного ступеня за відсутності інших чинників ураження печінки. Інсулінорезистентність призводить до посиленого ліполізу жирової тканини з надмірним вивільненням жирних кислот і накопиченням їх у печінці. Клінічне значення НЖХП полягає у можливості прогресування простого стеатозу до цирозу печінки. Проведено дослідження впливу лікувального комплексу, що включає препарат есенціальних фосфоліпідів енерлів, на показники цитолізу, спектр ліпідів крові та морфоструктурні зміни печінки у хворих на НЖХП. Обстеження пацієнтів після лікування виявило зниження активності трансаміназ, підвищення вмісту фракції фосфоліпідів крові та зниження коефіцієнта атерогенності. За даними контрольного сонографічного дослідження спостерігалось зменшення розмірів лівої частки печінки.
| 7. |
Завгородня Н. Ю. Клініко-анамнестичні особливості стеатозу печінки у дітей [Електронний ресурс] / Н. Ю. Завгородня, О. Ю. Лук’яненко, В. Б. Ягмур, І. Ю. Скирда, О. П. Петішко // Гастроентерологія. - 2015. - № 4. - С. 74-78. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2015_4_13 Вивчено клініко-анамнестичні особливості стеатозу печінки (СП) у дітей. Наведено результати порівняльного аналізу даних обстеження хворих з ознаками стеатозу печінки та хворих без стеатозу. Визначення наявності та ступеня СП проведено за допомогою аппарата FibroScan-502-touch з дослідженням контрольованого параметра ультразвукового затухання (САР). Виявлено особливості способу життя та харчування дітей із СП: гіподинамічний спосіб життя, переважання звичок швидкого харчування, вживання недостатньої добової кількості рідини. Встановлено, що СП тісно асоційований з ожирінням і гіпоталамічними розладами, підвищенням артеріального тиску та рівнів атерогенних ліпідів сироватки крові.
| 8. |
Сімонова О. В. Стан верхніх відділів шлунково-кишкового тракту у хворих на хронічний гепатит і цироз печінки, асоційованих з вірусом "С" [Електронний ресурс] / О. В. Сімонова, В. І. Діденко, Л. Я. Мельниченко, В. Б. Ягмур // Український журнал малоінвазивної та ендоскопічної хірургії. - 2014. - Vol. 18, № 2-3. - С. 51. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/Ujmekh_2014_18_2-3_39
| 9. |
Ягмур В. Б. Діагностика мінімальної печінкової енцефалопатії за допомогою нейропсихометричних тестів [Електронний ресурс] / В. Б. Ягмур, С. Л. Меланіч, Н. В. Недзвецька // Гастроентерологія. - 2015. - № 2. - С. 33-37. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2015_2_7 Зазначено, що печінкова енцефалопатія (ПЕ) є загрозливим ускладненням як гострої, так і хронічної печінкової недостатності. Мінімальна ПЕ є початковим етапом розвитку енцефалопатії, що не має неврологічних симптомів із маніфестацією когнітивних порушень, у зв'язку з чим є достатньо складною для діагностики. Ознаки мінімальної енцефалопатії присутні приблизно у 70 % хворих із цирозом печінки та діагностуються лише під час проведення психометричних тестів. Проведено обстеження 40 хворих на хронічний вірусний гепатит С і 30 хворих на цироз печінки, асоційований з вірусом С, з використанням флікер-тесту та тесту зв'язку чисел. Проведення цих тестів надало змогу встановити мінімальну ПЕ у 50 % хворих I групи та 44,8 % - II групи та визначити подальшу лікувальну тактику.
| 10. |
Степанов Ю. М. Досягнення гепатології. За матеріалами 22-го Європейського гастроентерологічного тижня (18–22 жовтня 2014 р.) [Електронний ресурс] / Ю. М. Степанов, В. Б. Ягмур // Гастроентерологія. - 2015. - № 1. - С. 86-90. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2015_1_17 Висвітлено останні досягнення у веденні хворих із патологією печінки різної етіології. Використання препаратів прямої противірусної дії, а також безінтерферонових режимів терапії надає можливість досягти стійкої вірусологічної відповіді у більшості пацієнтів, що інфіковані вірусом гепатиту С. Наведено нові дані про застосування статинів, інгібіторів протонної помпи, антибіотиків за цирозу та портальної гіпертензії. Проведено огляд принципово нового типу лікування первинного біліарного цирозу, який заснований на стимуляції фарнезоїдних Х-рецепторів. Наведено клінічні дослідження альфа-помпи, яка покращує якість життя хворих із асцитом, а також принципово нового пристрою для екстракорпоральної детоксикації.
| 11. |
Степанов Ю. М. Оцінка ефективності застосування есенціальних фосфоліпідів у хворих на хронічний вірусний гепатит С [Електронний ресурс] / Ю. М. Степанов, С. Л. Меланіч, В. Б. Ягмур, І. А. Кленіна, І. С. Коненко // Гастроентерологія. - 2016. - № 1. - С. 71-76. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2016_1_12 У дослідженні проведено оцінку ефективності застосування есенціальних фосфоліпідів у хворих на хронічний вірусний гепатит С. Досягнуто позитивну динаміку клінічної симптоматики, функціональних проб печінки, показників ліпідного обміну і даних еластографії, що підтверджує протизапальний, мембраностабілізувальний, репаративний та антифібротичний ефекти есенціальних фосфоліпідів.
| 12. |
Ягмур В. Б. Роль гендерного диморфизма в развитии и исходах хронических вирусных гепатитов [Електронний ресурс] / В. Б. Ягмур // Гастроентерологія. - 2017. - т. 51, № 1. - С. 79-83. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2017_51_1_13 Хронические заболевания печени вирусного происхождения до сих пор занимают ведущее место в структуре смертности от гепатобилиарной патологии и причин трансплантации печени. Поиск факторов, влияющих на прогрессирование фиброза и прогноз заболевания, является актуальной задачей здравоохранения. Приведен обзор исследований влияния половых гормонов на прогрессирование фиброза печени, вероятность развития гепатоцеллюлярной карциномы у мужчин и женщин репродуктивного возраста и в периоде менопаузы.
| 13. |
Ягмур В. Б. Хвороба Гоше (сучасний погляд на проблему) [Електронний ресурс] / В. Б. Ягмур // Гастроентерологія. - 2015. - № 3. - С. 147-152. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2015_3_21 Наведено огляд літератури, присвяченої найпоширенішій із лізосомальних хвороб накопичення - хворобі Гоше. Патологія пов'язана з дефектом гена, що кодує фермент глюкоцереброзидазу, яка розщеплює цереброзиди. У випадку зниження активності ферменту в клітинах ретикулоендотеліальної системи накопичуються сфінголіпіди, здорові клітини заміщаються дефектними. Описано клінічні прояви трьох форм хвороби, алгоритми її діагностики та сучасне специфічне лікування.
| 14. |
Диденко В. И. Эластография печени у пациентов с ожирением и хронической патологией печени, ассоциированной с вирусом гепатита С [Електронний ресурс] / В. И. Диденко, И. С. Коненко, В. Б. Ягмур, Н. Ю. Ошмянская // Радіологічний вісник. - 2017. - № 3-4. - С. 50. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/radvis_2017_3-4_27
| 15. |
Степанов Ю. М. Неінвазивна діагностика фіброзу печінки у хворих із неалкогольною жировою хворобою печінки [Електронний ресурс] / Ю. М. Степанов, Н. В. Недзвецька, В. Б. Ягмур, І. А. Кленіна, Н. Ю. Ошмянська // Гастроентерологія. - 2017. - Т. 51, № 3. - С. 32-39. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2017_51_3_6 Неалкогольна жирова хвороба печінки (НАЖХП) - хронічна дифузна патологія печінки, що пов'язана з інсулінорезистентністю та метаболічними порушеннями, серед яких ожиріння, цукровий діабет 2 типу та дисліпідемія. НАЖХП охоплює простий стеатоз, який має доброякісний перебіг, неалкогольний стеатогепатит, що може прогресувати до цирозу та гепатоцелюлярної карциноми. Морфологічне дослідження печінки залишається золотим стандартом для оцінки ступеня стеатозу, печінкового запалення та фіброзу, однак все більший інтерес останнім часом викликають неінвазивні методи, серед яких оцінка різних індексів, заснованих на сироваткових маркерах. Мета роботи - оцінка показників діагностичної точності сироваткових маркерів і неінвазивних лабораторних індексів у визначенні морфологічних змін печінки у хворих на НАЖХП. У дослідження включено 60 пацієнтів із НАЖХП, які проходили обстеження та лікування у відділенні захворювань печінки та підшлункової залози ДУ "Інститут гастроентерології НАМН України". Серед досліджених 26 чоловіків і 34 жінки, середній вік (37,1 +- 12,4) і (44,3 +- 7,3) року відповідно. Всім пацієнтам проведено черезшкірну пункційну трепан-біопсію печінки з подальшим морфологічним дослідженням пунктату; виконано визначення вмісту гіалуронової кислоти, <$Ealpha>2-макроглобуліну, аполіпопротеїну A1, фібронектину, гаптоглобіну в сироватці крові; проведено НАЖХП встановлено високу діагностичну точність сироваткових маркерів фіброз у як за розмежування різних стадій фіброзу, так і за виключення саме наявності фіброзу. Зроблено висновки, що визначення сироваткових маркерів має значення для вирішення питання про необхідність медикаментозного лікування та його тактику, а відповідність неінвазивних маркерів золотому стандарту морфологічному дослідженню надає можливість уникати біопсії печінки як методу з потенційно можливими ускладненнями внаслідок своєї інвазивності.
| 16. |
Діденко В. І. Жорсткість артеріальної стінки у хворих на хронічні дифузні захворювання печінки [Електронний ресурс] / В. І. Діденко, І. С. Коненко, В. Б. Ягмур, О. П. Петішко // Медичні перспективи. - 2018. - Т. 23, № 2(1). - С. 86. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/Mp_2018_23_2(1)__27
| 17. |
Татарчук О. М. Особливості стану основних показників імунітету у хворих на хронічні дифузні захворювання печінки [Електронний ресурс] / О. М. Татарчук, В. Б. Ягмур, C. Л. Меланіч // Медичні перспективи. - 2018. - Т. 23, № 2(1). - С. 124. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/Mp_2018_23_2(1)__65
| 18. |
Степанов Ю. М. Неалкогольна жирова хвороба печінки: особливості метаболічних змін на різних етапахрозвитку хвороби [Електронний ресурс] / Ю. М. Степанов, Н. В. Недзвецька, В. Б. Ягмур, І. А. Кленіна // Гастроентерологія. - 2018. - Т. 52, № 1. - С. 1-6. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2018_52_1_3
| 19. |
Степанов Ю. М. Місце транзієнтної еластографії в діагностиці неалкогольної жирової хвороби печінки [Електронний ресурс] / Ю. М. Степанов, В. Б. Ягмур, Л. М. Шендрик, Н. В. Недзвецька // Гастроентерологія. - 2016. - № 2. - С. 14-18. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2016_2_4 Зазначено, що неалкогольна жирова хвороба печінки включає стеатоз печінки, стеатогепатит і фіброз, що можуть прогресувати до стеатогенного цирозу печінки. З огляду на поширеність цієї патології, погіршення якості життя хворих, зростання смертності від ускладнень зростає інтерес до розробки методів для точної та своєчасної оцінки ступеня жирової дистрофії печінки та прогресування фіброзу. Мета роботи - вивчити діагностичні можливості транзієнтної еластографії у пацієнтів з ідіопатичним підвищенням рівня трансаміназ. У 52 хворих (20 чоловіків і 32 жінки) з ідіопатичним збільшенням трансаміназ без ознак стеатозу печінки згідно з сонографічним дослідженням визначено контрольований параметр ультразвукового затухання (CAP) і жорсткість печінки (LSM) з використанням апарата FibroScan з М-зондом. Критеріями виключення з дослідження були наявність хронічних вірусних, автоімунних гепатитів і зловживання алкоголем. 78,8 % пацієнтів мали жирову дистрофію печінки згідно з CAP. Під час аналізу контрольованого параметра ультразвукового затухання встановлено, що 63,4 % мали фіброз F0 - F1, 29,3 % - F1 - F2, а 7,3 % - F3. За показником CAP існували вірогідні відмінності між групою з вираженим фіброзом (F3) і групою з мінімальним фіброзом (F0 - F1) ((203,0 +- 5,1) проти (243,0 +- 10,1), p << 0,05). Під час аналізу біохімічних показників відзначено вірогідні відмінності рівня гамма-глутамілтрансферази у групі з вираженим фіброзом (F3) від показників групи з мінімальним фіброзом (F0 - F1) ((40,2 +- 5,7) проти (26,4 - 3,7), p << 0,05). Отже, у значної частини пацієнтів з ідіопатичним підвищенням рівня трансаміназ чинником запалення є жирова дистрофія печінки, що не виявлялась під час рутинного ультразвукового обстеження. У групі з більш розвиненим фіброзом спостерігалось зменшення вмісту жиру в печінці та підвищення активності гамма-глутамілтрансферази, що свідчить про посилення холестазу в печінці в даної категорії пацієнтів. Отже, у пацієнтів з ідіопатичним підвищенням трансаміназ навіть за відсутності ознак стеатозу згідно з даними сонографії доцільно проводити визначення CAP апаратом FibroScan, що є більш чутливим у встановленні жирової дистрофії, ніж ультразвукове дослідження.
| 20. |
Завгородня Н. Ю. Характеристика функціонального стану жовчного міхура та структурних змін печінки при неалкогольній жировій хворобі печінки в дітей [Електронний ресурс] / Н. Ю. Завгородня, О. Ю. Лук’яненко, В. Б. Ягмур, І. С Коненко // Гастроентерологія. - 2016. - № 2. - С. 38-43. - Режим доступу: http://nbuv.gov.ua/UJRN/gastro_2016_2_8 Мета роботи - вивчити взаємозв'язок функціонального стану жовчного міхура (ЖМ) зі структурними змінами печінки в дітей з неалкогольною жировою хворобою печінки. Обстежено 34 дитини віком від 8 до 17 років. Визначення стеатозу печінки (СП) проведено з використанням апарата FibroScan 502 touch з визначенням контрольованого параметра ультразвукового затухання (CAP). За даними еластометрії та УЗД органів черевної порожнини з дослідженням функції жовчного міхура пацієнти були розподілені на 4 групи: 1-ша - 7 пацієнтів зі стеатозом і гіпофункцією ЖМ, 2-га - 6 пацієнтів зі стеатозом і нормокінезією ЖМ, 3-тя - 11 пацієнтів без СП з гіпофункцією ЖМ, 4-та - 10 пацієнтів без СП із нормофункцією ЖМ. Результати сонологічного обстеження продемонстрували, що в дітей 1-ї групи (стеатоз із гіпокінезією ЖМ) визначалися значно більші розміри часток печінки у порівняно з 4-ю групою (діти без стеатозу з нормофункцією ЖМ). Крім того, показники жорсткості паренхіми печінки були максимальними у хворих зі СП і гіпокінезією ЖМ. Встановлено, що поєднання СП та гіпокінезії ЖМ у дітей супроводжується значним збільшенням розмірів печінки, підвищенням жорсткості паренхіми печінки зі збільшенням ступеня стеатозу. Одержані дані вказують на взаємозв'язок функції ЖМ і структурних змін печінки.
| | |
|
|