Serebrovska T. V. Fitness and therapeutic potential of intermittent hypoxia training: a matter of dose = Тренувальний і терапевтичний потенціал інтервальної гіпоксії: питання дози / T. V. Serebrovska, Z. O. Serebrovska, E. Egorov // Фізіол. журн.. - 2016. - 62, № 3. - С. 78-91. - Бібліогр.: 81 назв. - англ.Поширення в останнє десятиліття методів інтервального гіпоксичного тренування (ІГТ) у фітнесі, спорті, військовій та медичній практиці викликало дискусію про найбільш ефективні режими гіпоксичного тренування і методи їх інструментальної реалізації. Низькі дози гіпоксії можуть бути недостатнім стимулом для мобілізації адаптивних механізмів, у той час як глибока або тривала гіпоксія здатна провокувати небезпечні патологічні процеси. У цьому огляді ми торкаємося вузького практичного питання про найбільш ефективну і зручну технологію реалізації ІГТ, а саме методів, заснованих на вдиханні людиною гіпоксичних газових сумішей. Дані, отримані при дослідженні людей, переконливо свідчать про те, що використання сумішей з 15 - 13 % кисню у вдихуваному повітрі (FiO2) при різних часових характеристиках не викликає виражених позитивних змін. Короткочасні щоденні сеанси, що складаються з 5 - 7-хвилинних вдихань 12 - 10 % O2, що чергуються з рівними інтервалами нормоксіі, протягом 2 - 3 тиж, вважаються найбільш ефективними і нешкідливими як для фітнесу, так і лікування деяких захворювань. Протоколи з жорсткішою або більш тривалою гіпоксією повинні супроводжуватися суворим моніторингом життєво важливих функцій для уникнення побічних ефектів. Зниження на кілька хвилин вмісту кисню до межі, яка індивідуально переноситься, виправдано в спортивній практиці, оскільки це максимізує позитивний ефект. Тим не менше такий режим вимагає попередньої діагностики індивідуальної переносимості гіпоксії і реактивності респіраторно-гемодинамічної системи, а також суворого контролю життєво важливих функцій і хорошого зворотного зв'язку пацієнта з приладом. Використання концентрації кисню нижче за 12 % для лікування захворювань, особливо у дітей і літніх людей, вимагає серйозних додаткових досліджень. Нещодавно був запропонований новий метод гіпоксично-гіпероксичного тренування, що поєднує в собі періоди дихання гіпоксичною (12 - 10 % FiO2) і гіпероксичною (30 - 35 % FiO2) сумішшю. Обмежені дані свідчать, що такий режим може скоротити час реоксигенації, тобто зменшити тривалість тренувальних сесій. Проте, до цих пір немає достатньої порівняльної бази для доказу, що цей метод є більш ефективним, ніж гіпоксично-нормоксичні режими. Ми звертаємося до всіх вченим, які працюють в галузі ІГТ, не приховувати свої негативні результати, а публікувати всі спостереження у відкритій пресі. Це зробить значний внесок у розробку загальних методичних принципів здійснення ІГТ для поліпшення здоров'я населення нашої планети. Індекс рубрикатора НБУВ: Е70*733 + Р358.5
Рубрики:
Шифр НБУВ: Ж26810 Пошук видання у каталогах НБУВ
![](/irbis_nbuv/images/info.png) Якщо, ви не знайшли інформацію про автора(ів) публікації, маєте бажання виправити або відобразити більш докладну інформацію про науковців України запрошуємо заповнити "Анкету науковця"
|