Чорногор Л. Ф. Іоносферні ефекти сонячного затемнення 10 червня 2021 р. у Заполяр'ї / Л. Ф. Чорногор, Ю. Б. Милованов // Кінематика і фізика небес. тіл. - 2022. - 38, № 4. - С. 29-52. - Бібліогр.: 66 назв. - укp.Сонячні затемнення (СЗ) викликають цілий комплекс процесів у всіх геосферах. У іоносфері має місце зменшення концентрації електронів, температури електронів, іонів і нейтралів; істотно змінюється динаміка іоносферної плазми, генеруються хвильові збурення, активується взаємодія підсистем у системі Земля - атмосфера - іоносфера - магнітосфера. Доведено, що ефекти СЗ залежать від фази сонячного затемнення, географічних координат, часу доби, пори року, стану атмосферної та космічної погоди, положення в циклі сонячної активності та інших факторів. Окрім повторюваних чи регулярних ефектів, виникають ефекти, властиві саме цьому СЗ. З цієї причини вивчення фізичних процесів у всіх геооболонках, викликаних СЗ, є актуальною міждисциплінарною задачею. Мета роботи - виклад результатів спостереження й аналізу часових збурень вертикального повного електронного вмісту (ПЕВ) у Заполяр'ї. Дані, використані в цьому дослідженні, включають параметри сигналів, що приймаються мережею станцій від навігаційних супутників, які проходять над областю тіні Місяця, де фаза СЗ становила приблизно 0,9 у діапазоні широт 70 - 80<$E symbol Р> пн. ш. Кільцеподібне сонячне затемнення 10 червня 2021 р. розпочалось о 08:12:20 UT та закінчилось о 13:11:19 UT. Спочатку тінь від СЗ з'явилась над Канадою, далі вона рухалась через Гренландію, Північний Льодовитий океан, Північний полюс і острів Нова Сибір. Тінь від СЗ покривала північну частину Російської Федерації. Часткове СЗ відмічалось у північній і середній частинах Європи, більшій частині Російської Федерації, в Монголії та Китаї. З використанням 11 наземних станцій, які приймали сигнали GPS восьми ШСЗ, вивчено просторово-часові варіації ПЕВ при максимальному покритті диска Сонця, яке спостерігалось у Заполяр'ї, та встановлено таке. Зменшення електронної концентрації для кожної станції та для кожного супутника відмічалось практично відразу ж після початку СЗ і тривало близько 60 - 100 хв. Далі реєструвалося мінімальне значення ПЕВ, після чого наступало його збільшення до початкового або більшого значення. Середнє значення ПЕВ дорівнювало 5,2 - 10,4 TECU. У середньому зменшення ПЕВ становило 2,3 +- 0,6 TECU від рівня 8,4 +- 1,6 TECU. У відносних одиницях зменшення варіювало у межах -16,5 - -46 % (середнє значення -30 +- 9,7 %). Визначено час запізнення моменту настання мінімального значення ПЕВ відносно моменту максимальної фази СЗ. Він змінювався у межах 5 - 30 хв (середнє значення 18,3 +- 8,5 хв). У низці випадків протягом СЗ спостерігались квазіперіодичні варіації ПЕВ із періодом 9 - 15 хв і відносною амплітудою 3 - 5 %. Індекс рубрикатора НБУВ: В652.6
Рубрики:
Шифр НБУВ: Ж14258 Пошук видання у каталогах НБУВ Додаткова інформація про автора(ів) публікації: (cписок формується автоматично, до списку можуть бути включені персоналії з подібними іменами або однофамільці) ![](/irbis_nbuv/images/info.png) Якщо, ви не знайшли інформацію про автора(ів) публікації, маєте бажання виправити або відобразити більш докладну інформацію про науковців України запрошуємо заповнити "Анкету науковця"
|